RESUM+LECTURA+PLATÓ+CAP.+2

__Resum Cap. 2 del "Fedó" de Plató__

** Capítol / Línia ** || ** Tema / Tesi ** || ** Comentari ** || ** Text ** || Línia 815 || L’associació d’idees. ||  Té a veure amb la teoria de l’associació d’idees de la filosofia moderna. Els seua principals defensors són John Locke i David Hume. || // Reconeixen la lira i els ve al pensament la imatge del xicot a qui la lira pertany. // || Línia 831  || La teoria de la reminiscència || Plató explica que hi pot haver coses que ens fagin pensar en d’altres de semblants, o bé, en d’altres totalment diferents. La consciència de l’home, en veure objectes sensibles, recordi les idees dels éssers corresponents. || // La reminiscència pot venir ara de coses semblants, ara de coses dissemblants? // || Línia 869  || La teoria del coneixement de Plató || Per que una cosa ens recordi una altra, és necessari que prèviament haguésim conegut la igualtat de d’aquestes dues coses, pertant tindrem una idea innata, és a dir, que es trobin en l’anima. || // Si quan veus una cosa, resulta que el fet de veure-la et porta a pensar en una altra cosa, aleshores necessàriament això ha estat un procés de recordar. // || Línia 883  || El món de les idees || Abans de estar dins el cos, l’ànima estava en el món de les idees on va conéixer cadascuna d’elles i pertant la realitat, cosa que ara intenta associar al món des objectes físics. || // El qui pensa així hagi conegut abans la realitat. // || Línia 895  || Forma òptima de coneixement || Segons Plató, la realitat no pot ser entesa a partir del sentits, sinó a partir de la raó. Tot el contrari d’Aristòtil, qui creu que el coneixement ve a partir dels sentits. || // No trauríem aquesta igualtat ni podríem pensar-la, si no és a partir del que veiem, o toquem, o de qualsevol altre sentit. // || Línia 929  || La teoria del coneixement de Plató || Conèixer és recordar. || // Així, doncs, és necessari que hàgim adquirit coneixement de totes aquestes coses abans d’haver nascut. // || Línia 954  || La teoria de la reminiscència i la teoria del coneixement de Plató || Perquè arribem a la conclusió que una cosa sigui semblant a una altra, hem de tenir la segona cosa al pensament. La idea del segon objecte, el recordat, prové directament del món de les idees. Per tant la teoria del coneixement de Plató i la de la reminiscència sen’s ajunten. || // Quan diem que un aprèn, no fa més que recordar, de manera que l’aprenentatge seria una reminiscència. // || Línia 970  || La tècnica socràtica de la maièutica || Les hàbils preguntes de Sòcrates, faciliten la resposta i per tant la sortida a l’exterior dels pensaments que es troben. Sòcrates ajuda a fer sorgir la saviesa (com a l’esclau del Menó). || // -És que penses, Símnies, que no tothom sap aquestes coses? -I tant. -Així van recordant el que abans sabien? -Ha de ser Així. // || Cap 2 Línia 1205 || Què és l’ànima? || L’ànima és eterna i no mor am la mort de l’individu, sinó que passa a un altre cos amb una altra vida. || // L’ànima, allò invisible que passa a un altre lloc noble, pur i invisible... // || Cap 2 Línia 1217 || Els verdaders filòsofs passen la vida preparant-se per a morir || Segons Plató, l’ànima que ha viscut preparant-se per afrontar la mort i no contaminant-se amb plaers humans és una ànima pura. || // ...practicar com cal la filosofia i exercitar-se veritablement a morir sense dificultats. // || Cap 2 Línia 1221 || Una ànima pura i eterna || L’ànima que ha portat una vida filosòfica i s’ha purificat adequadament anirà en companyia dels déus. || // ...el que és diví, immortal i savi; i quan arriba allí troba que és feliç, alliberada de l’error, de la insensatesa, dels temors i dels amors cruels i dels altres mals propis dels homes. // || Cap 2 Línia 1228 || L’ànima contaminada per el cos || L’ànima que no s’ha alliberat completament del cos i dels seus plaers no podrà conviure amb els déus. || // ..si l’ànima es troba contaminada i impura en el moment de ser alliberada del cos (...) penses que podrà anar-se’n lliure ella tota sola i neta? // || Cap 2 Línia 1259 || Les ànimes impures tornen a lligar-se a un altre cos || Quan una ànima no sa desprès dels seus costums i els seus plaers i no els pot oblidar, no viurà amb els déus sinó que tornarà en un altre cos semblant al que ja tenia. || // ...tornen a lligar-se a un cos. El més probable és que es lliguin a la mateixa mena de costums que ja havien practicat mentre vivien. // || Cap 2 Línia || Una bona ànima torna a una espècie agradable. || Els bons ciutadans que obeeixen les lleis de la polis, però sense arribar a comprendre’n la raó ni la necessitat s’encarnaran en el cos d’animals sociables i mansos com ara les abelles o les formigues o, fins i tot, en altres éssers humans. || // ...aquests tornin a una espècie sociable i mansa, com ara les abelles, les vespes o les formigues, i fins i tot que tornin al gènere humà... // || Cap 2 Línia 1330 || La filosofia en el cos || L’ànima viu unida al cos. La filosofia mostra l’engany dels sentits i persuadeix l’ànima que allò que creia real no ho és. || // ..l’ànima del veritable filòsof s’adona que no li convé rebutjar aquest alliberament, i s’aparta tant com pot dels plaers, els desigs, les afliccions i els temors... // ||