RESUM+LECTURA+PLATÓ+CAP.+3

__Resum Cap. 3 del "Fedó" de Plató__ Línia 1407-1411 || El fet de morir és un alliberament de l'ànima, doncs el cos (objecte terrenal) no és més que un pes i una càrrega. || Sòcrates es compara als cignes perquè canten abans de morir, però, a diferencia de l'intepretació de molta gent no de tristesa, sinò per alegria i esperança ja que com a ocells i fills d'Apol·lo saben que els espera un mòn millor desprès de la mort, el mòn de les idees. || //Segons sembla, [...] els cignes quan veuen que estan a punt de morir, canten molt més i més bellament del que cantaven abans, mostrant el seu acontentament d'anar cap al déu que serveixen.// || Línia 1431-1433 || La indetreminació sobre els problemes filosofics plantejats. || Símmies parla de la indeterminació que existeix alhora de parlar sobre els mons no terrenals així com tambè quan es parla sobre el mòn de les idees. || //A mi em sembla, segurament com a tu mateix Sòcrates, que conèixer amb certesa aquestes coses en la vida present o és impossible o és molt difícil.// || Línia 1460-1466 || El cos com a estat superior o influent sobre l'ànima (exemple de Símmies) "si la lira es trenca, desaparex l'ànima, si es disgrega el cos, s'esvaeix l'ànima". El cos com a estat superior o influent sobre l'ànima (exemple de Símmies) "si la lira es trenca, desaparex l'ànima, si es disgrega el cos, s'esvaeix l'ànima". || Símmies posa l'exemple sobre la seva tesi, basant-se en una lira que una vegada destruïda, i les cordes existint, desapareix l'harmonia (cordes= naturalesa mortal, harmonia= diví i "immortal"). || //Diria que de cap manera no es podria admetre que, continuant existint la lira, per bé que se li hagin arrencat les cordes, i continuant existint les cordes[...] en canvi s'hagi destruït l'harmonia [...] estant emparentada amb aquestes coses, hauria desaparegut abans del que és normal.//  || Línia 1516-1521 || L'ànima pot sobreviure a la mort del cos ja que és més resistent i més duradora que aquest cos. || Objecció de Cebes, on defensa l'argument contrari a Símmies, posant un exemple, segons el qual l'ànima supera al cos, de fet el cos no és res més que una vestimenta de l'ànima. || // Havent-se mort un vell teixidor, ens vingues algú i ens digués que està bé ja que com a prova té el mantell amb el qual s'abrigava i que ell mateix havia teixit, alegant que continuava el mantell en bon estat i que no s'havia destruït. // || Línia 1536-1539 ||  L'ànima fa servir molts cossos, per tant és immortal i el cos tan sols és un embolcall on aquesta romàn presonera  ||  Encara en l'objecció de Cebes, s'assegura que a part de l'immortalitat de l'ànima (on s'assegura que pot superar diverses reencarnacions) també existeix la indestructibilitat que ens dòna la tranquil·ltat per afrontar la vida d'ultratomba. || // En realitat també es podria dir que cada ànima gasta molts cossos, sobretot si viu molts anys, suposant que el cos sigui com un corrent que passa i es destrueix durant la vida de l'home, mentre que l'ànima va teixint de nou allò que es va gastant. // || Línia 1614-1615 || No és posible convèncer l’auditori de la immortalitat de la nostre ànima. || És a dir, si tenim una idea al cap, la hem de mantenir perque en el cas de que no ho aconseguim, significarà que no creiem en la nostre ànima, per tant aquesta morirà. I posa l’exemple dels argius(en perdre una ciutat, van jurar no deixar-se els cabells llargs, ni les dones portar joies, fins que no recuperessin la ciutat conquerida). || // Avui-digué-hauré de tallar-me jo els meus cabells, i tu els teus, si el nostre raonament se’ns mor i no som capaços de resucitar-lo  // || Línia 1629-1642 || Misologia: L’odi o animadversió dels Raonaments. Misantropía: Odi a la humanitat. Sócrates ens diu que no és prudent odiar a tota la humanitat, només perquè alguns homes(especialment, amics íntims) ens han fallat algun cop. Per tant no s’ha de confondre la misologia amb la misantropía. || Aquest exemple de la Misologia i la Misantropía dirigida a les persones, el vol comparar amb els arguments lógics. Dient que no s’ha de caure en la racionalitat teòrica, només perquè alguns hagin fallat en el intent. || // Que no ens tornem misòlegs, de manera semblant a com hi ha persones que es tornen misantrops. Perquè a ningú no // // li pot venir un mal més gran —digué— que aquest d’agafar odi als raonaments. Ara bé, la misologia i la misantropia es // // produeixen de la mateixa manera: la misantropia s’insinua en nosaltres quan un té una gran confiança en algú sense prou discerniment, pensant que es tracta d’una persona absoluta //// ment //// sincera, honesta i fiable; i poc després descobreix que és malvada i infidel; i així una vegada i una altra. Quan a un li ha passat això moltes vegades, i especialment si li passa amb aquells que un considerava més íntims i més amics, havent rebut d’ells molts cops, acaba finalment odiant-los a tots i considerant que no hi ha absolutament res de sa en ningú. // //No t’has adonat que això és el que d’alguna manera passa? // || Línia 1644-1649 || Els raonaments || La intenció de Plató és defensar l’autèntic art o tècnica del raonament, la lògica, i animat sempre a la recerca dels raonaments correctes i de restar fidel, únicament a aquests raonaments. Per tant segons Plató cal evitar tots aquells raonaments incorrectes, les fal·làcies, especialment si van acompanyats de l’ànim de confondre i/o enganyar. || // —I no és això una cosa vergonyosa —féu ell—, que manifesta que un home així procedeix en el tracte amb les persones  // // amb poc coneixement de les coses humanes? Perquè si procedís // //amb bon coneixement tindria una concepció adecuada de la realitat i jutjaria que tant els bons com els dolents són molt pocs, mentre que els mediocres són la majoria. // || Línia 1663-1675 || Els arguments contradictoris: aquells que pretenenprovar una tesi A i, tot seguit, una tesi no-A || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Aquests arguments eren ensenyats pels sofistes. Aquests ensinistraven els seus deixebles en la tècnica de demostrar una afirmació i, seguidament, la negació de aquella afirm ació. || // —Sí, segurament. Però els arguments i les persones no s’assemblen precisament en això, per bé que jo de moment t’he anat seguint per on tu em portaves, sinó més aviat en una altra // //<span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: BulmerMTStd-Regular; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: SA; mso-ansi-language: CA">cosa. Si un no és experimentat en matèria d’arguments, pot creure que un argument és veritable, i poc després li semblarà que és fals, i unes vegades realment ho és i altres no, i això li passa repetidament una vegada i una altra. I ja ho saps, els qui es dediquen als arguments contradictoris acaben creientse els més savis de tots i els únics que han arribat a establir que ni en les coses ni en els raonaments no hi ha res que sigui sa o ferm, sinó que tot va cap amunt i cap avall, com en un Eurip, sense que res no romangui ni un moment en un mateix // || Línia 1737-1740 || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Teoria de la reminiscència || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Sòcrates assegura que els seus interlocutors continuen acceptant que el coneixement és record o reminiscència: per tant, l’ànima ja existia abans d’unir-se al cos. || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">//Bé. I que diríeu- féu ell- d’aquell argument en el qual afirmàvem que l’aprendre és com un recordar i que, si és així, la nostra ànima haurà d’haver estat necessàriament en algun altre lloc abans de venir a estar lligada en el seu cos?// || Línia 1748-1754 || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA"><span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA"> <span style="FONT-SIZE: 10pt; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: ES; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA"> Teoria de la reminiscència  <span style="FONT-SIZE: 10pt; FONT-FAMILY: Arial; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA"> <span style="FONT-SIZE: 10pt; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: ES; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA"> Incompatible amb la teoria <span style="FONT-SIZE: 10pt; FONT-FAMILY: Arial; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA"> <span style="FONT-SIZE: 10pt; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA"> de l’ànima com harmonia     || <span style="FONT-SIZE: 10pt; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: ES; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA"> Si l’ànima és l’harmonia del cos,  <span style="FONT-SIZE: 10pt; FONT-FAMILY: Arial; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA"> <span style="FONT-SIZE: 10pt; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: ES; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA"> llavors l’ànima no pot existir abans o independentment del cos. Símmies manté <span style="FONT-SIZE: 10pt; FONT-FAMILY: Arial; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: ES; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA"> <span style="FONT-SIZE: 10pt; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA"> finalment la doctrina de la reminiscència i rebutja la de l’harmonia. || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">//Doncs, foraster de Tebes, bé caldrà que pensis d’altra manera, si és que vols mantenir la teva idea que l’harmonia és quelcom compost i que l’ànima és una harmonia constituïda per la tensió entre els elements del cos. Perquè, per més que volguessis dir-ho, no concediràs pas que es pugui constituir una harmonia abans que existeixin els elements amb els quals ella s’ha de compondre.// || Línia 1858-1868 || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Qualificació de les ànimes || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Si una ànima està més harmonitzada, és que l'ànima ha d'estar sotmesa a l'harmonia. Per tant, totes les ànimes han de ser harmonitzades, i per tant, bones. ||   //  D’aquest argument, doncs haurem de concloure que totes les ànimes de tots els vivents han de ser igualment bones, atès que serien per natura igualment això: ànimes. I et sembla també que això està ben dit i que el raonament haurà d’admetre això, suposant correcte la hipòtesi que l’ànima és una harmonia? // //<span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">De totes les coses que hi ha en l’home, creus que n’hi ha cap que sigui capaç de governar les altres, fora de l’ànima, suposant que sigui assenyalada? // || Línia 1870-1874 || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">L'ànima, l'harmonia i la teoria dels contraris. || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Si l'ànima és una harmonia del cos, com s'explica que pugui oposar-s'hi? Com es possible que l'ànima prengui la iniciativa de no menjar o beure, si és el cos qui li demana?En canvi, l'harmonia no es podrà oposar mai al seu origen que es l'ànima. || // I ho farà cedint a les passions corporals o bé contrariant-les?Vull dir quen té calor o té set, decantant-se cap al contrari i negant-se a beure; o quan té fam, no menjant; i mil altres casos en els quals veiem que l'ànima fa el contrari del que el cos demana. No és axií? // ||
 * <span style="FONT-SIZE: 11pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">**CAPÍTOL/LÍNIA** || <span style="FONT-SIZE: 11pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">**TEMA/TESI** || <span style="FONT-SIZE: 11pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">**COMENTARI** || <span style="FONT-SIZE: 11pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">**TEXT** ||
 * <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: ES; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Cap 10
 * <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: ES; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Cap 10
 * Cap 10
 * Cap 11
 * Cap 11
 * Cap 12
 * Cap 12
 * Cap 12
 * Cap 12
 * <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Cap 13
 * <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Cap 13
 * <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA"><span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Cap 13
 * <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Cap 13
 * <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Cap 14, línia 1907-1931 || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">L’animà és indestructible || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">L’ànima, a més d’immortal, és també indestructible, implica, segons Sòcrates, fer una // investigació de la naturalesa //, és a dir, trobar les causes de la generació i la corrupció de les coses. || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">//Requereixes que es demostri que l’ànima és indestructible i immortal; i si no, un filòsof que està a punt de morir i té la confiança que després de mort viurà en un altre lloc i molt millor que si hagués viscut una vida diferent, està en realitat mantenint una confiança insensata i estúpida.// ||
 * <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Cap 14, línia 1992-2010 || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Desorientació que provoca en Sòcrates la naturalesa || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Un clar exemple de la desorientació que provocà en Sòcrates l’estudi de la naturalesa el trobem ja en les matemàtiques. D’aquesta manera, segons el filòsof d’Atenes, el resultat de l’addició d’una unitat i una altra unitat és 2, mentre que el resultat de dividir una unitat és també 2. Així que “abans el 2 es produïa quan s’acostaven i s’afegien una cosa a una altra, i ara, quan se separen i es divideixen”. || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">//Per Zeus —féu ell—, que em trobo ben lluny de saber que conec la causa d’aquestes coses, ja que ni tan sols em puc convèncer a mi mateix si, quan afegim un 1 a un altre 1, és el primer al qual s’afegeix l’altre el qui es converteix en 2, o és aquest 1 que s’ha afegit, o si són tots dos els que, pel fet de l’addició, es converteixen en 2. Igualment, quan un divideix una unitat no em puc convèncer que això, la divisió, sigui la causa que sorgeixin 2, ja que en aquest cas la causa dels dos és el contrari del que dèiem abans. En efecte, abans el 2 es produïa quan s’acostaven i s’afegien una cosa a una altra, i ara, quan se separen i es divideixen.// ||
 * <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Cap 14, línia 2015-2029 || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">La ment, causa de l’ordre que regeix el funcionament de l’Univers || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">El desànim que li provocà la filosofia presocràtica semblà desaparèixer quan conegué el pensament d’Anaxàgores. Segons aquest filòsof jònic, la ment o intel·lecte és la causa ordenadora de totes les coses. D’aquesta manera, afirma que «és, en efecte, la més subtil i la més pura de totes les coses: té tot el coneixement sobre cada cosa i el màxim poder. La ment governa totes les coses que tenen vida, tant les més grans com les més petites» || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">//Un llibre d’Anaxàgores que afirmava que és la ment la que ho ordena tot i és causa de tot. Aleshores, si un volgués trobar la causa de com està feta cada cosa,o de com es destrueix o com existeix, només caldria cercar quina és la seva millor manera de ser, o de patir, o de fer el que fos. Segons aquest raonament, un home no calia que investigués res més que el que per aquella cosa i per tota la resta fos el més convenient i el millor; i necessariament aquell home vindria a conèixer el que és pitjor, ja que és una mateixa la ciència sobre aquets objectes.// ||
 * <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Cap 14, línia 2054-2059 || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">La ment o intel·lecte || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">La lectura del llibre d’Anaxàgores ocasionà una gran decepció en Sòcrates, ja que «no feia servir la ment per a res» i, en comptes d’utilitzar-la com a causa de l’ordre i de l’ordenament de l’Univers, utilitzava altres coses secundàries i materials, com ara l’aire, l’èter, l’aigua, etc. La ment, doncs, tenia un paper únicament honorífic, però no efectiu, en l’explicació de la physis d’Anaxàgores. || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: Arial; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">//Però, amic meu, a mesura que avançava en la lectura, aquella esperança meravellosa s’allunyava de mi veient com aquell home no feia servir la ment per a res, ni li atribuïa que fos la causa de l’ordenament de les coses, sinó que donava com a causes l’aire, l’èter, l’aigua i moltes altres coses igualment fora de lloc.// ||
 * <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Cap 14, línia 2063-2091 || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">La causa de les coses || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Segons Plató, Anaxàgores confon la causa principal amb les condicions necessàries i diu que és oportú “distingir que una cosa és la causa real de quelcom, i una altra alò sense la qual cosa la causa no arribaria mai a ser causa” || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">//La causa que jo ara estigui aquí assegut és que el meu cos està compost d’ossos i de tendons, [...] si un digués que aquestes coses no fossin el que son i que sense ossos, tendons i les altres coses no seria capaç de fer el que em sembla que he de fer, diria la veritat. Pero dir que es per aixo que jo faig el que faig i que aixo ho faig amb la ment seria admetre una gran i greu lleugeresa en el parlar. No seriem capaços de distingir que una cosa es la causa real de quelcom, i una altra allò que sense la qual cosa no arribaria mai a ser causa.// ||
 * <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Cap 14, línia 2120-2125 || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Els conceptes || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Sòcrates du que com no es possible investigar directament les coses del món sensible, llavors l’únic que queda es contemplar les coses a través dels conceptes, tal com els que miren el Sol a través del seu reflex a l’aigua. || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">//Vaig creure que em calia refugiar-me en els conceptes, procurant de veure en ells la veritat de les coses. El qui mira les coses en els conceptes les mira en imatges no en la realitat.// ||
 * <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Cap 14, línia 2195-2210 || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Subtileses || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">Tot el que no sigui referint-se a la teoria de les idees no té cap funció explicativa i només origina confusions. I com diu Sòcrates, es millor enviar-ho a passeig. || <span style="FONT-SIZE: 10pt; LINE-HEIGHT: 115%; FONT-FAMILY: Calibri; mso-fareast-font-family: 'Times New Roman'; mso-bidi-font-family: 'Times New Roman'; mso-fareast-language: EN-US; mso-bidi-language: AR-SA; mso-ansi-language: CA">//Pel que fa a aquelles divisions, addicions i tota aquesta mena de subtileses, les enviaries a passeig deixant que les contestin els qui siguin més savis que tu.// ||